EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det där är mitt hus.
Sälj det, och köp dig ett par skor.
Hej.
Jag antar att June inte jobbar kvar?
Det spelar ingen roll. Jag vill träffa Harold Meachum.
Det går tyvärr inte.
Jag är Danny Rand. Wendell Rands son.
Jag har varit borta länge.
Ville du träffa Harold Meachum?
Ja.
-Ett ögonblick. -Okej.
Jag brukade åka skateboard här inne.
-Nån kommer och hämtar dig strax. -Tack.
Välkommen till Rand.
Använd den interaktiva skärmen för att se bolagets ledning.
Det här var nytt.
Kom. Du ska inte vara här.
-Vänta. Jag är Danny Rand. -Nu.
-Kom igen. Ring Harold. -Du måste gå nu.
Håll fast honom.
-Jag vill träffa Harold. -Du.
-Kom nu. -Nej.
Hallå!
BOLAGSLEDNING
Ursäkta.
Ursäkta!
Vem är du? Var är Harold?
Ursäkta? Vem är du?
Ward?
Joy?
Det är Danny.
Danny Rand.
-Hur kom du upp hit? -Med hissen.
Jag ville träffa er far.
Jag tror att du har kommit fel.
Nej, det här är definitivt rätt ställe.
Jag tänker ringa efter vakterna.
-De kan hjälpa dig. -Nej, vänta. Det är jag.
Jag vet att det låter galet, men låt mig prata med er pappa.
Sen kan jag lämna er i fred.
Jag är rädd att Harold Meachum är död.
Va?
Det visste jag inte. Sen när då?
Varför svarar ingen? Kan du ta hit vakterna?
Han dog i cancer för 12 år sen.
Vad tråkigt.
Alla våra föräldrar är borta nu.
Okej. Tack för att du tittade in. Jag ska visa dig ut.
Va? Nej. Då måste jag prata med er.
Du ska gå härifrån.
Det är jag. Allvarligt.
Vi kanske kan gå till Stage Deli.
Vi kan ta en kopp te och prata om det.
Stage Deli stängde för flera år sen.
Det kvittar vart vi går.
Jag vill bara prata.
Du är helt klart från vettet
om du tror att jag tänker ta en kopp te med dig.
-Jag vet att det är konstigt... -Jaså?
Tycker du det?
Det beror på att Danny Rand är död.
Var snäll och gå nu.
Ward, lugna ner dig.
Lugna ner mig?
Säger du åt mig att lugna ner mig?
-Gå, annars kastar jag ut dig. -Passa dig.
Säg inte åt mig vad jag ska göra.
Okej. Nu lugnar vi ner oss.
Det är bäst att du går, vem du än är...
Jag vill inte gå!
Ursäkta. Det var inte meningen att...
-Sista chansen, kompis. -Ward, vänta.
Det var på tiden.
Kasta ut den galna jäveln.
Det här är onödigt. Jag är inte farlig.
-Han attackerade vakterna i lobbyn. -Allvarligt?
Han överraskade dem.
-Jag ringer polisen. -Nej.
Då är han ute igen om några timmar.
Om du kommer tillbaka hit,
tar våra vakter det som ett personligt hot och vidtar nödvändiga åtgärder.
Du förstår säkert vad det betyder.
Ward, gör inte så här.
Du kommer att känna dig dum när det här är löst. Kom igen!
-Är du okej? -Ja.
Men...
Det har gått 15 år sen Danny och hans föräldrar dog.
Varför dyker han upp nu?
Vadå?
Vill du höra nåt ännu märkligare?
Han såg ut som Danny. Eller hur?
Joy...
Jag vet. Det är galet.
-Det är inte Danny. -Nej.
Heather, stanna på din plats.
Det är lugnt.
Jag mår bra. Ja.
Det skiter jag i.
Du påminner om Billy.
Han var säkerhetschef när jag åkte.
Han har väl gått i pension nu.
DANNY - MAMMA - PAPPA
Ett, två, tre, fyra.
Park Place. Det är mitt. Nu får du betala.
Okej.
Ward, det är din tur.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Kentucky Avenue, 250 dollar.
Knappast.
-Vad menar du? -Jag vill inte betala.
-Det måste du. -Såna är reglerna.
Regler är till för mesar.
Hallå!
-Vi är hemma! -Vi är här uppe.
Men nu är mamma och pappa hemma för att skydda dig.
Och pussa och krama dig,
och säga att du är en rar pojke.
Det är äckligt.
-Ward. -Hej.
Vad har hänt här?
Danny har varit till besvär.
Hej.
Förlåt om jag skrämdes.
Det är lugnt.
Jag är inte lättskrämd.
Jag heter Big Al.
Danny.
Jag har inte sett dig här förut.
Jag har varit borta ett tag.
Reser du runt?
Ja, på sätt och vis.
Schyst iPod.
Jag har en iPhone.
Härligt.
Man kan hitta vad som helst på nätet.
-Jaså? -Allvarligt.
Jag hittade min syster som bor i Florida.
Jag ringde henne.
Hon är samma bitch än.
Vill du att jag letar reda på nån?
Vem som helst?
Innan den som äger telefonen säger upp abonnemanget.
Sök på Danny Rand.
Visst, ja.
Det var en unge. Jag minns det här.
FAMILJEN RAND ANTAS HA DÖTT
Familjen dog i en flygolycka.
Sorgligt. Var det honom du menade?
Ja.
Nån mer?
Harold Meachum.
En döing till.
Är det han?
HAROLD MEACHUM DÖD VID 41
Tack.
Han hade en stor begravning.
Borgmästaren och allt. Kolla. Kände du honom?
Ja, på sätt och vis.
Vet du,
man kan få skor på härbärget på East 13th.
-Okej. -Men pissa i dem först.
De bär med sig förra ägarens dåliga energi.
Enda sättet att bli av med det är piss.
Eller en gethona, men det är svårt att hitta nån här.
Vadå?
Inget.
Folk tror nog att vi är rätt så lika.
-Speciella varelser. -Ja.
Precis.
Hallå, Joy!
-Hallå. -Vad gör du här?
Jag har väntat på att få prata med dig.
-Det är verkligen jag. -Okej.
Vänta. Jag ska inte göra dig illa.
Jag vet det, för jag messar min chaufför nu.
Han kommer runt hörnet när som helst.
Om du är här då,
ber jag honom hålla kvar dig, för han är min livvakt också.
-Min beväpnade livvakt. -Joy...
Jag ska se till att du blir gripen.
Och att du ställs inför rätta och döms för trakasserier
och åker in på maxstraffet.
Kom igen. Du, lyssna. Vi var vänner förut. Det är jag.
Daniel Thomas Rand.
Född första april, här på Manhattan.
Vi spelade i samma fotbollslag, The Bombers.
Jag var målvakt.
Det kan vem som helst ta reda på.
Du bor i mitt hus.
-Det är mitt hus nu. -Ja.
Det verkar så.
Din hund är rätt läskig.
Har du brutit dig in?
Min hund var instängd i mitt arbetsrum när jag kom hem igår.
Var det du?
Det går verkligen inte för sig.
Jag är ledsen, men...
Tack, men jag bad inte om pengar.
Det spelar ingen roll.
TRÄNING I SJÄLVFÖRSVAR & KAMPSPORT
Är det här du?
Ja.
Schyst. Jag heter Danny.
Colleen Wing.
Tala engelska eller japanska. Jag har inte talat mandarin sen jag var liten.
Ursäkta.
Jag undrade om jag kunde få jobb hos dig.
Jag har redan nån som städar.
-Nej, vänta. Jag menade... -Vi ses.
Okej...
...den där killen är kvar.
-Vilken kille? -Danny Rand-kopian.
Han väntade utanför min dörr i morse.
-Mår du bra? -Ja. Han rörde mig inte.
Han ville bara prata, som förut.
Men hör på det här:
Jag tror att han har brutit sig in hos mig.
Okej.
Det förändrar läget.
-Han är farlig. -Jag vet. Det är läskigt.
Jag låter Shannon placera några vakter utanför huset.
Det var en sak till.
-Så underligt. -Vad?
Han klev ut i gatan,
framför en bil,
men sen sträckte han ut handen
och hoppade över den utan vidare.
Härligt!
En galen hemlös akrobat.
Ring Cirque du psykopat.
Ja. Det var underligt.
Hur som helst...
...så måste vi hantera det på nåt sätt.
Jag vet att det låter galet, men borde vi inte prata med honom?
Varför då?
Tänk om det finns en chans
-att det faktiskt är Danny. -Nej.
Vi har redan pratat om det här. Det är omöjligt.
Antingen är han galen eller så är det nån sorts bedrägeri.
Och i så fall är han väldigt smart.
-Han spelar på våra känslor. -Varför då?
För att vi förlorade en vän när Danny dog.
Skulle det inte vara underbart om han på nåt sätt var vid liv
och knallade in här efter alla dessa år?
Jag vet inte.
Tror du verkligen att timingen är en slump?
Precis när vi ska offentliggöra vår expansion i Kina?
Okej...
Det kommer hit nån som potentiellt äger 51 procent av bolaget.
Även om det är en bluff, förmedlar det bilden av en maktkamp.
-Vem tjänar på det? -Våra konkurrenter.
Det kan vara vem som helst.
Tror du att det handlar om företagssabotage?
Låter inte det troligt?
Tack.
-Hörru! Vad gör du? -Jag vill prata.
-Jag hade inget val. -Inte en chans.
Stanna!
Ursäkta. Jag har inte kört sen pappa tog mig i sitt knä och lät mig köra
-runt vår egendom i Hamptons. -Stanna bilen.
-Stanna bilen, sa jag. -Ward, jag vill bara prata.
Kör åt sidan.
Lägg undan vapnet.
-Nu. -Jag vill bara prata.
Du kan prata med polisen.
Jag har bara blivit bemött med ilska och fientlighet sen jag kom hem.
Det börjar faktiskt bli påfrestande.
Jag ber dig en sista gång.
Var snäll och lägg undan vapnet.
Hur känns det?
Inte så bra.
Pang!
Du får inga pengar av oss.
-Vem har sagt nåt om pengar? -Vad är du ute efter, då?
Svar. Jag vill veta vad som hände.
Med mig, mina föräldrar och med bolaget som bär mitt namn!
Är det allt? Svar?
Ja.
Jag ska berätta allt jag vet.
Okej.
Jag lyssnar.
Wendell Rand, hans fru Heather och deras son Danny
dog i en flygolycka i Himalayabergen.
Planet hittades aldrig.
Deras kroppar hittades aldrig.
-Fortsätt. -Det är allt jag vet.
Kom igen. Jag vet att du vet mer.
Jag var 15 när de dog. Varför skulle jag veta nåt mer?
Varför tror du att det finns mer att veta? Och vad angår det dig?
-Du är inte Danny Rand. -Jo, det är jag.
Visa mig ett DNA-prov som bevisar det.
-Jag har inga levande släktingar. -Ett fingeravtrycksprov, då.
Jag var tio när vi kraschade.
-Ingen har tagit mina fingeravtryck. -Då har du inget.
Fan, vet du vad?
Du var en skit när vi växte upp och det är du än.
-Du vet ingenting om mig. -Nej.
Du brukade låsa in mig i frysen i kafeterian.
Och på en bolagspicknick lade du en död groda i min macka.
Du sparkade mig i skrevet så fort du fick chansen.
Känns det igen?
Det där är inte sant.
Jo.
Jag undrar vad som försiggår i ditt galna huvud.
Vill du veta hur det är?
Det känns så här.
När du är tio år och ser din mamma dö,
och vet att du och din pappa står på tur... Då känns det så här!
-Du är helt från vettet. -Ja, kanske det.
Ge dig nu.
Stanna.
Stanna bilen!
-Håll i dig, Danny! -Herregud!
Stanna bilen!
Jag är ledsen.
Det var inte meningen att...
Det här slutar inte här.
Jag vet det.
Du kanske är hungrig.
-Tack. -Visst.
Kyckling och parmesan.
Från den italienska delin på Bleecker.
De slänger dem på kvällarna.
Det finns gott om mat om man vet var man ska leta.
Det var så allt gick åt skogen.
Vadå?
Mänskligheten.
Det är sant.
För några miljoner år sen var vi alla jägare och samlare.
Livet var fint.
Människor var starka och levde tills de blev 70.
Sen för 10000 år sen fick alla en knäpp och började
odla mark och bygga städer. Och allt gick åt skogen.
-Ja. -Men jag är inte sån.
Aldrig. Jag är sann mot mig själv. Jag jagar och samlar.
Då har du tur.
Enligt Buddha är meningen med livet att hitta sitt syfte.
Visst, det låter vettigt.
Ja.
Vad har du för syfte?
Att skydda K'un-Lun från förtryck.
Att hedra Shou-Lao the Undyings uppoffring.
Där ser man.
Men kom ihåg att ha roligt också.
-Okej. Tack för maten. -Visst.
Bra.
Tack. Det var ett bra pass.
Ta några flygblad.
Dela ut dem och bjud in vänner.
Vi behöver få hit fler elever. Och:
På torsdagskvällar är det stängt för AA-möten.
De betalar mer än ni.
Annars måste jag stänga stället.
Hej.
Vill du ha en lektion?
Vad får jag för två dollar?
-En kopp kaffe längre bort på gatan? -Jag har aldrig druckit kaffe.
Eller kanske ett par tofflor vid nåt av stånden.
Längre bort på gatan.
Det behövs inte.
Du borde nog gå.
Jag vill utmana din mästare.
Vad sa du?
Det är rutin.
Jag kom till din dojo, så då måste jag utmana din mästare.
Det är jag som är mästare, men jag tackar nej till utmaningen.
Okej...
Jag ska stänga nu, så...
Lär du ut kung fu?
-Nej. -Det borde du göra.
Då skulle du få fler elever.
Det är inte värt besväret.
Jag kan hålla i några lektioner.
Det var det jag menade när jag frågade om jobb.
Jag är billig. Inget besvär alls.
Var är du upplärd?
K'un-Lun.
Var ligger det?
Det går inte att komma dit härifrån.
Bra försök. Det är dags att gå nu.
-Men om du... -Nu får du gå.
Det är bara ett övningssvärd. Det har inte ens ett blad.
Du vill inte veta hur det känns att få ett övningssvärd i ansiktet.
Det gör jag redan. Fråga mästaren Lei Kung the Thunderer.
Jag ber dig vänligt en sista gång.
Var snäll och gå.
Förlåt att jag störde.
Hallå!
Tack.
Du är vakten från Rand. Varför är du...
Kom igen.
Vem har skickat dig?
Ward Meachum.
Hallå, Shannon.
Tack.
Vi har ett problem.
Det är nåt vi måste diskutera personligen.
Det kan vänta till morgonen...
Javisst.
På en gång.
TILLTRÄDE BEVILJAT
Hej, pappa.
Kinesisk yuan går ner.
-Det påverkar vår expansion där. -Jag tar hand om det.
Som du tar hand om Danny Rand-situationen?
Hur kan du känna till den?
Fan.
Ligger du bakom det?
-Är det ännu ett idiotiskt test? -Nej, jag ligger inte bakom det.
Du borde ta sånt här på större allvar, så att inte mitt bolag raseras.
-Är det ditt bolag nu? -Det har alltid varit mitt bolag.
Jag skulle kunna ignorera dig utan att du kunde göra nåt åt det.
Ibland låter du fortfarande som en åttaåring.
Jag vet att du är besviken på mig. Du har visat det hela mitt liv.
Jag förväntar mig mer av dig. Det är allt.
Är han här jämt nu?
Hur mycket vet han?
-Vad spelar det för roll? -Det vet du.
Försök lära dig av mig.
Anlita folk när de är unga och ensamstående
och letar efter nåt att bygga upp sina liv kring.
Betala dem mer än de är värda.
Det fostrar lojalitet.
-Det lärde jag mig av Wendell. -Visst.
Kyle.
Kyle, skulle du nånsin svika mig?
Nej, sir.
Du är en bra man.
Du kan ta ledigt resten av dagen.
-Det är nästan midnatt. -Då är det visst för sent.
Du ser. Han älskar mig.
Herregud, pappa.
-Vad är det med dig? -Jag mår bättre än nånsin.
Naturligtvis.
Vi kan väl prata om det verkliga problemet.
Den där Danny Rand-figuren... Du försökte överlåta det åt Shannon
-men det gick inget vidare. -Uppenbarligen inte.
Vad är det han säger? Vad har han för historia?
Han låter som en galning.
Jag känner inte till hans historia.
-Har du inte pratat med honom? -Nej.
Jag tänker inte spela med.
Hur ska vi kunna hantera honom om vi inte vet nåt om honom?
Hör på nu.
Den första regeln i krig och affärer är att känna sin fiende.
Du har sagt det, men i det här fallet...
Tänkte du på att nån kan ha anlitat honom
för att ställa oss i dålig dager?
-Ja. Joy och jag har redan diskuterat det. -Ja.
Det blir mycket knepigare om det faktiskt är Danny Rand som är tillbaka.
Det är inte möjligt.
Konstigare saker har inträffat.
Om det är Danny...
-Lägg av nu. -Tänk efter!
Om det är Danny,
får det inte läcka ut.
Nej. Det får det inte.
Och det finns fler saker att fundera på.
Om han lever, betyder det att hans föräldrar också lever?
Vilka mer vet att han lever? Vad vet han? Vilka har han berättat för?
Hur fan lärde han sig kampsport?
Varför har han väntat så länge med att dyka upp?
Och vad är han ute efter nu när han är här?
-Jag vet inte. -Inte jag heller.
Därför kan du inte skicka nån idiot för att spöa skiten ur honom. Förstår du?
Vi måste hantera det här snyggt.
-Som du hanterar allt i livet? -Var inte uppnosig.
Överlåt det åt mig.
Jag ska säga åt dig vad du ska göra.
Som vanligt.
Hallå. Al, är du vaken?
"Så länge existensens cykel varar,
må din lycka aldrig minska.
Må du uppnå bodhisattvas ständiga lycka."
Hur kom du in hit?
Det här var mitt andra hem.
Jag vet allt om stället.
Din bror försökte låta döda mig igår.
Va? Nej.
Kan vi prata nu?
Okej.
Men jag har tårgas i väskan, och efter ett knapptryck är väktarna här.
Jag tänker inte göra dig illa.
Varför tror du att Ward försökte döda dig?
Det låter helt befängt.
Er säkerhetsvakt gav sig på mig. Med två andra killar.
-Med vapen. -Shannon?
Är du säker på det?
Mycket.
-Du tycks ha klarat dig undan. -Ja.
Den här gången.
Om Shannon angrep dig,
måste jag ändå tro att det var nåt han gjorde på eget bevåg.
Det spelar ingen roll.
Vet du,
min bror ser ofta saker i svart och vitt.
Antingen är nåt sant eller så är det inte det.
Jag är lite mer öppensinnad.
Vad menar du?
Du ser ut som Danny Rand.
Danny Rand är död.
Sanningen kanske finns däremellan nånstans.
"Om du vill se sanningen, ska du inte ha några åsikter."
Det är ett zen-talesätt.
Okej.
Då...
-...borde jag väl kalla dig Danny? -Ja.
Gör det.
Okej. Du sa att du hade några frågor.
Jag vet inte om jag kan svara på dem, men jag ska göra mitt bästa.
Jag har också flera frågor, men börja du.
Allt känns så galet.
Jag vet inte var jag ska börja.
Du kan väl ta det från början.
Vi satt i vårt plan.
Vi flög över Himalayabergen.
Sen började det gå fel.
Okej.
Vi flög för lågt.
Planet började gå sönder och...
-Och sen? -Och...
Och sen...
Du...
Vad?
Varför har du...
Han verkar ha drabbats av ett anfall till.
Det är bäst att vi låter honom sova.
Det är bara turbulens. Det är ingen fara, Danny.
Det är ingen fara!
-Håll i dig! -Pappa!
Herregud!
Stanna på din plats. Heather!
Heather...
Det är ingen fara, Danny.
Mamma!
Heather!
Jag älskar dig, Danny.
Undertexter: Hanna-Mari Kaapola